Posudek oponenta diplomové práce 
Lenka Černohousová: Význam a vnímání ženského těla v české společnosti
Diplomka Lenky Černohousové je v mnoha ohledech velmi zdařilá. Například velmi zajímavé je rozhodnutí realizovat v rámci výzkumu rozhovory s dcerami a matkami. Data zjištěná vlastním výzkumem jsou v průběhu celé práce interpretovány ve vztahu k odborné literatuře, takže je možné průběžně vyhodnocovat, nakolik se shodují či lisí od dosavadních výzkumů. Celá řada interpretací jde nad rámec pouhého popisu, například opakovaná zjištění o vlivu věku na vnímání a praktiky týkající se vlastního těla u matek nebo poukázání na to, že i když většina žen kritizuje módní kult hubeného ženského těla, tak mu současně podléhají jak v sebehodnocení, tak v hodnocení obézních. Velmi pozitivně hodnotím autorčinu sebereflexi, s níž dochází k závěru, že zvolená metodologie je v některých ohledech bránila dosáhnout vytčených cílů.
V několika ohledech by však práce mohla být ještě posílena. Například teorie uváděné v druhé kapitole nejsou (Bourdieu, Elias, Douglas, Foucault) nejsou ty, které jsou nejčastěji v práci využívány. Práce, které opakovaně využívány jsou, vycházejí především z psychologické perspektivy, což přeci jen v práci vede k zúžení sociálněvědní perspektivy – nejvýraznějším příkladem je podle mě to, že nikde v práci není diskutováno to, že zásadní rozdíl mezi matkami a dcerami nespočívá jen ve věku, ale i vzdělání a tím pádem i s ním spojeným sociálním statusem (je to pouze uvedeno v příloze 12.1). A konečně některých metodologických problémů se mohla autorka vyvarovat, kdyby se seznámila s jednou z předchozích prací o těle na naší katedře: diplomkou Moniky Hrčkové z roku 2009, která velmi podrobně analyzovala své velmi podobné metodologické potíže.
Navzdory těmto výhradám práce nepochybně splňuje všechny požadavky na diplomky, takže ji jednoznačně doporučuju k obhajobě a navrhuji hodnocení velmi dobře.

									Petr Pabian