Kristina Ljubková: Tematika smrti v drobných prózách májovců. Diplomová práce. Ústav historických věd Fakulty filosofické University Pardubice, Pardubice 2011. 140 s.

Posudek vedoucí diplomové práce

Téma smrti se v evropské historiografii již po několik desetiletí těší zasloužené pozornosti; stranou nezůstává v poslední době ani historiografie česká. Přesto otázka, již si položila Bc. Kristina Ljubková, totiž jakým způsobem uchopila téma smrti česká literatura druhé poloviny 19. století, konkrétně skupina májovců, je v podstatě nová. Existuje sice několik drobnějších studií zabývajících se literární reflexí posledních věcí člověka v kontextu jeho sociálního, politického, kulturního aj. statutu, počin K. Ljubkové je však prvním směřujícím ke komplexnímu zachycení jasně formulovaného problému.
Autorka analyzovala 29 povídek a tři dobové odborné texty; současně se seznámila se základní odbornou literaturou týkající se smrti v historickém a antropologickém kontextu. Jasně formulovaná a promyšlená hypotéza ji dovedla k vytvoření struktury práce, která se na první pohled může zdát poněkud atomizovaná; při čtení spisu je ale zřejmé, že tato minucióznost umožnila autorce některé zajímavé komparace.
V první části práce je nastíněn historický a kulturně antropologický kontext zkoumaného problému. Autorka v ní sleduje, na základě odborné literatury, v níž se dobře orientuje a kterou podrobila nezbytné kritické reflexi, problematiku smrti ve druhé polovině 19. století. V této části dbá na kompaktnost celého spisu: ve formě poznámek pod čarou ilustruje jednotlivé teze odborné literatury příklady z analyzovaných prozaických děl. Byť se v této první části diplomové práce jedná převážně o kompilaci, je možné označit ji za zdařilou, založenou na pečlivém promýšlení získaných informací. Není ale zcela bez drobných pochybení (části 1. 7. a 1. 8. na sebe tematicky nenavazují, na s. 11 a 25 se autorka opakuje atd.).
Vlastním přínosem autorky je druhá část práce, analýza smrti ve vybraných drobných prózách čtyř autorů (J. Arbes, V. Hálek, J. Neruda, K. Světlá). V ní se K. Ljubková rozhodla sledovat způsob, jímž autoři smrt zobrazují, motiviku smrti a tematizaci "smrti uvnitř celkové sémantické struktury sledovaných povídek" (viz anotace). Zde považuji za cennou především skutečnost, že si Bc. Ljubková povšimla, do jaké míry povídky, jejichž autoři jako jednu ze zásad vyznávali realitu, od ní při líčení posledních věcí člověka často unikají (s. 78 aj.). Rušivě působí skutečnost, že některé z povídek autorka jen převyprávěla, byť s akcentem na zkoumaný dílčí problém, aniž by se pokusila o zásadnější interpretaci na základě znalostí, jež získala četbou Arièse, Davise či kolektivní práce vzniklé pod vedením J. Assmanna, tedy prací, s nimiž si diplomantka tak dobře poradila v první části..
Pokud se týče jazykové stránky, autorka je dobrá stylistka, způsob jejího vyjadřování je čtivý a srozumitelný, jen ojediněle jsou její formulace nejasné (s. 87, 90). Nepůsobí rovněž dobře, pokud autorka prezentuje odborně nezakotvené názory (s vdovami na s. 90 to bylo v 19. století poněkud složitější, tvrzení na s. 118 by bylo bývalo dobré "opřít" o existující odbornou, sociologickou nebo demografickou literaturu, "vlastenčení", s. 129, je poněkud degradující název pro literaturu sledující národně výchovné tendence aj.). Citátů neužívá autorka pokaždé uváženě - na s. 19, 70 jsou zbytečné. V práci se vyskytují překlepy (ten na s. 100 nepostrádá jisté komičnosti), autorka občas zápolí s interpunkcí, na s. 86 je dokonce hrubka. 
Faktografických pochybení není mnoho: Eduard Maur není demograf (s. 15), Jaroslava Janáčková není spisovatelka (s. 19), Rakousko-Uhersko vzniklo až roku 1867, tzn., že některé zkoumané prózy vznikly ještě před rakousko-uherským vyrovnáním.
Navzdory uvedeným výhradám je diplomová práce Kristiny Ljubkové originální, založená na vlastním výzkumu, dobré orientaci v odborné literatuře a originálních interpretacích.

Práci ráda doporučuji k obhajobě a hodnotím známkou velmi dobře.

V Hradci Králové, 29. července 2011

Prof. PhDr. Milena Lenderová, CSc.